Tur att man inte brann inne. Tända på flyktingförläggningen!
TELEFONSIGNAL
Det kunde ha slutat med katastrof. Det har varit en jävla tid...
Först mordet på Maria och Johannes Lövgren, ett gammalt pensionärspar.
Det var troligen mördare, ute efter pengar. Johannes dog med detsamma–
–men innan Maria gav upp andan hann hon säga ett ord: "Utländsk."
Då blev det fart på rasisterna.
–Wallander. –Hej, det är Mona.
–Hur är det med dig? –Bra. Lite öm bara.
Du hade talat med min telefonsvarare...
–Jag vill prata om Linda. –Jaha, vad är det med henne?
–Kan vi träffas? –Ja, men inte hos nån av oss.
Vi kanske kan äta middag? Kockska krogen?
–I morgon klockan åtta. –Fint.
–Hej då. –Hej då.
–Hur går det med förläggningarna? –Roligt är det inte!
Här har du förläggningarna, och här är ett pm om varje förläggning.
Antal flyktingar, fördelning i byggnader, säkerhetssystem osv.
Snabbt jobbat. Jag är imponerad.
Bingo!
Finns det Bingo på telefon också?
Vi har hittat bilen som körde genom Lenarp på mordnatten.
En vit Nissan hyrdes ut av Avis i Göteborg men återlämnades inte i går.
Men i dag fick de in den. Kvinnan som hyrt den hade varit i Tomelilla.
–I går natt passerade hon Lenarp. –I hög fart?
Kollegerna från Göteborg har förhört henne. Hon har alibi.
Då kan vi stryka bilen från spaningslistan.
–Förslag till åtgärder? –Nattpatruller.
–De arbetar på schema. –Då jobbar vi efter det.
Se till att patrullerna förstår allvaret!
JUSSI BJÖRLING SJUNGER
Jo, det var en sak...
TELEFONSIGNAL
Wallander.
Kan inte generaldirektören ringa upp själv? Ja, jag väntar...
Jag hatar folk som inte ringer själva!
God dag, generaldirektörn. Vad kan jag stå till tjänst med? Jaha...
Vore det inte enklare om vi fick information om vilka flyktingar...
Jag förstår att invandrarministern är bekymrad. Med den ordningen!
Hon får gärna höra av sig, jag skulle rentav välkomna det.
Tack för påringningen.
–Ord och inga visor! –Ibland måste man säga ifrån.
–Vad ville du? –Hade inte Lövgren ett testamente?
Hur många människor har det? Hur många bankkontor finns det här?
–Ett tiotal kanske. –Kolla om han har fler bankkonton.
–Vi har inte hittat fler nycklar. –Men ändå.
–Hur får man ett bankfack? –Man skriver kontrakt.
Då, så. Kolla det. Jag är så trött så jag kräks snart.
Nu går jag till Rydberg.
Så du har stött dig med chefen för Invandrarverket?
Jag tror det. Jag blev så förbannad.
–Det är bra. –Vilket då?
Det är bra att du fortfarande orkar bli förbannad.
–Har du fått svar på proverna än? –Nej. De mumlar mest.
TELEFONSIGNAL
Wallander.
Dra åt helvete! Var det ni, era jävlar, som tände på förläggningen?
Polisen verkar ointresserad av att garantera flyktingarnas säkerhet.
Enligt chefen för Invandrarverket kan det bero på rasism hos polisen.
Jävla satkäring!
Sa vi inte åtta? Hur fan kan man vara polis om man inte kan passa tiden?
Hon är bara elva över.
Passar det inte, så kan jag gå!
Hur har du det?
När man är så gammal som jag, så har man det som man har det.
Jag ska träffa Mona i kväll.
Hon har gått ifrån dig. Glöm henne.
Jag vill inte glömma henne.
Hon är mor till vår dotter och vi hade det ganska bra.
Var det därför hon gick ifrån dig?
–Jag känner mig ensam. –Vem fan är inte ensam!
Man blir övergiven.
Av fruar, av barn, av vänner.
Till och med ens kropp överger en.
Vi måste driva brand- och mordutredningen samtidigt.
Det kanske var samma killar som kastade rovor på dig.
Nåt nytt om den bruna portföljen med pengarna?
Vi har grävt igenom höbalarna i ladan, men ingen brun portfölj.
Då vet vi det. En brun portfölj med 67 000...is missing.
–Här är mitt svar på tv:s påhopp. –Ja, det var orättvist.
–Då är vi väl klara... –Kurt!
Bara några ord. Det gäller butiksrånet förra månaden...
–Klas Månsson? –Vi har vittnen.
De kände igen honom på en tatuering på handleden.
–Det är han. –Vad är problemet?
–Den nya åklagaren, Anette Molin... –Brolin.
Hon tycker vår utredning är slarvig. Men det är ju ett solklart fall.
Hon vill ha tätare bevismaterial för att ta upp det till omhäktning.
Det är för jävligt att en Stockholms- käring ska spela märkvärdig!
–Nån borde ta upp det med henne. –Jag gör det. Nu ska jag till Malmö.
–Du skulle inte vara där förrän 8. –Jag vill vara ute i god tid.
–Hur har det gått? –I skick som ny.
–Du är en pärla, Ebba. –Ha det så trevligt i kväll.
Jag ska försöka.
Kan jag få en till.
–Vart ska du? –Äta middag med min hustru.
–Det är lika bra att du sticker. –Jag är polis.
–Släpp in mig! –Ska jag kalla på snuten?
Jag är faktiskt polis. Här är ID-kortet.
Du var på tv häromkvällen!
Jag stöder dig till hundra procent. Blattarna ska hållas kort.
Slå ihjäl gamla människor. Vad är det för skit vi tar in i landet?
Jag är bakom dig om du vill sparka iväg skiten.
Skönt att veta det...
–Hej. Förlåt att jag är lite... –...sen. Precis som vanligt.
–Vad tjock du har blivit! –Order från brottningstränaren.
–Du är dig lik. Vad brun du är! –En vecka på Madeira.
Sen bröllopsresan trodde jag att Madeira var vår ö.
Så barnslig du är. Man kan inte muta in verkligheten så där.
–Det trodde jag. –Då är du barnslig.
Vad är det för fel med det?
Jag ska bara ta det här...
Vad ville du egentligen?
Jag vill att du kommer tillbaka.
–Det är över. –Vi kan börja om.
Man kan inte börja om. Det är slut, du måste förstå det.
Skål!
–Du har fått en fläck på slaget. –Jag vet.
Så du ska börja med samubrottning?
Det är order från rikspolischefen. Sumobrottning heter det.
Jag stötte på henne häromdan. Linda.
Hon var i Ystad. Tänkte hälsa på mig, sa hon.
Sen ändrade hon sig och sa att hon inte ville.
–Hon är svår att förstå sig på. –Det har hon väl efter dig.
Hälsa henne att jag saknar henne.
–Hon gör ju som hon vill. –Säg henne att jag saknar henne!
Jag ska! Skrik inte så!
Förlåt.
–Usch. Kyligt. –Ja, lite grann.
–Fryser du? –Nej.
–Hur tar du dig hem? –Nattbuss.
–Körde du hit? –Jag fick skjuts. Och du?
–Jag går. –Jag följer dig.
Nej, vi skiljs här.
Slå mig en signal igen. Så vi håller kontakten. Hej då.
Sov gott.
UPPTAGET-TON
Anette Brolin... Hallå!
Hallå!
OPERASÅNG
Här verkar ju lugnt.
Den där måste vi titta närmare på.
–Allt lugnt? –Ja. Hittills.
Bra.
Det är bäst du kliver ur bilen.
Nu!
Har nån sett dig?
Det var en jävla tur för dig.
Tack.
Det ordnar sig.
Jag kör hem din bil, så åker du med Peters.
–Tack ska du ha, Peters. –Håll dig hemma i dag.
–Jag säger till Näslund. –Tack. Hej.
–Nämen, hej! –Hej. Är du...?
–Jaså, det är här du bor? –Ja. Trivs bra.
–Nära havet. Och jobbet. –Jag bor också här i krokarna.
–Hur går utredningen? –Framåt...men sakta.
–Du kan få en föredragning i morgon. –Jag är i rätten i morgon.
Ett mål om olaga fiskförsäljning.
Svenska fiskare som sålt torsk på Bornholm.
–Vinner du? –Jag brukar vinna mina mål.
–I övermorgon går bra. –Lunch?
–Om vi delar. Continental? –Nej, det ska bli en överraskning.
Jag måste gå. Lovade ringa ungarna före nio. Vi ses!
Varför kolla bankerna i Simrishamn? Lövgren var väl ingen Onassis.
–Bäst att vara på den säkra sidan. –Näslunds första regel.
Stanna!
Hann du äta frukost? Jag måste ha nånting i mig.
Visst.
Tack.
–Lätt frukost du tar. –Ja, jag bantar.
–Vilken bank ska vi börja med? –Ta vilken som helst.
–Du har inga preferenser? –Inte när det gäller banker.
–Ta dem i bokstavsordning. –Ska du inte ha mer?
Huvudvärkstabletterna var mäktiga.
Jag tar Skandinaviska.
KOMRADIO-SIGNAL
–Hansson här. Var är du? –I Simrishamn.
–Bra. –Varför det?
Nån galning har skjutit ihjäl en somalisk flykting på förläggningen.
Dåren sköt honom med hagelgevär. Han fick huvudet bortskjutet.
–Anhörig? –Ja. Och nio barn.
Jag kan se rubrikerna...
Han måste ha bränt av skotten på ett par meters håll.
–Föreståndaren sa att hon hörde två. –Hon? Ny föreståndare?
Ja, tack och lov.
–Och inga spår? –Sydsvenskan fick ett hot efteråt.
En man. De bandade samtalet och skickar det.
–Har nån här sett nåt? –En rumänska och en malawier.
Men vi måste ha tolkar.
Wallander! Rikspolischefen i telefon.
–Vad fan vill han? –Det sa han inte.
Nej...nej... Vi tycker inte om rasism här heller.
Ja. Det kan ta tid. Vi har ju det här dubbelmordet...
Ja, jag ska rapportera till dig personligen. Tack. Hej.
Peters!
–Tack för i går. Jävligt hyggligt. –Ingenting att snacka om.
Nej, det ska vi inte göra. Men det ska inte hända igen...
Wallander!
Kommissarie Wallander – Eva Strandberg, föreståndaren.
–Bara tillförordnad. –Och den andre?
–Han blev förflyttad. –Uppåt eller neråt?
–Han är i Stockholm. –Uppåt landet i alla fall.
–Vart leder den här vägen? –Ut på E14.
Kolla bilspåren och se om han tog av mot Ystad eller Malmö.
–Han flyttades inte p.g.a. klagomål? –Jag vet inte. Är det viktigt?
Då återfår jag tron på statlig byråkrati.
Jag återfår tron på polisen om du ägnar dig åt mordet.
–Så du hörde skotten? –Ja.
–Var befann du dig då? –Här, på expeditionen.
–Var det två skott? –Ja.
–Hörde du nåt mer? –En bil. En Citroen.
–En sån där som kallas för Padda. –Hur vet du det?
Min pappa hade såna. Jag är uppvuxen med Paddor.
Har morden nåt samband med varann?
När vi har nåt, får ni veta det. Just nu är vi lite upptagna.
Du... Bandet från Sydsvenskan.
–Hej. –Tja.
Vi har hämnats Johannes Lövgren.
–Vi har skjutit en invandrare i dag. –Galningar...
–Nästa blir en invandrarhora. –Det är samma röst som hotat mig.
–Vi måste själva skipa rättvisa. –Skicka bandet för analys.
Vi har tidpunkten. Vi har två trovärdiga vittnen där ute.
Det ena kanske har sett mördaren. Det får vi veta när tolkarna kommer.
–Fick vi tag på nån rumän? –Ja, i Malmö.
Ett vittne tror att mördaren flydde i en Citroen.
–Den malawiske tolken har kommit. –Bra. Då tar vi honom.
–Tjena. Är det nåt nytt? –På sätt och vis...
–Ett samtal från en bonde i Löderup. –Jaha, har han hittat en Citroen?
Han såg din far köra förbi i rullstol i pyjamas och med resväska i knäet.
Farsan, vad i helvete håller du på med?
Polisen! Stanna! Vi skjuter varningsskott!
Det är vad jag alltid har sagt: Du ska bara döda mig!
Lugna dig nu!
–Ska du ut och resa? –Ja, till Italien.
–Jag hade ju kunnat skjutsa dig. –Det tror jag inte på.
Jodå.
Bilen står ju här. Kom nu.
Det var inte meningen att skrämmas. Det var jag som ringde. Hur går det?
Det ska nog ordna sig. Kan du ta hand om rullstolen?
–Visst. Inga problem. –Tack för att du ringde.
–Var fan är väskan? –Jag har den.
–Ta fram den! –Jag bär den ju här.
Vet han inte vad han har sett?
Vad har han sett?
–Han har inte sett nåt. –Varför ville han vittna, då?
Det verkade spännande.
–Det är ju åtalbart! –Har du aldrig varit ung?
Vi får gå vidare med rumänskan.
–Klart för körprovet. –Har tolken kommit?
–Hon är på ingående. –Då tar vi Eva.
Jag? Vad då?
–Har du lust att följa med? –Vart då?
–Vad är det där för bil? –Ingen aning.
–Det, då? –En diesel-Merca, tror jag.
Rätt.
En Padda!
Bra. Tack för att du ställde upp. Jag ville bli helt säker.
–Jaså, du är konstnär också! –Konstnär är för mycket sagt.
Hon mötte somaliern på vägen. Efter en stund hörde hon skotten.
–Hon säger det. –Såg hon nån annan?
Var? Peka ut på kartan.
Be henne berätta. Säg att hon ska tänka efter ordentligt.
–En man i blå overall... –Overall?
Han var i åkern...
Medellängd...
I 45-årsåldern...
–Han åt ett äpple. –Åt han ett äpple?
Färg på håret?
Svensk färg. Hon menar ljushårig.
Var han ensam?
Vad gjorde hon sen?
–Hon skyndade hem. –Varför det?
Det är inte bra att träffa främmande män i skogen.
Vi har säkra spår att mördaren tog av mot sydväst. – Hej.
–Ledsen att jag är sen. –Har du krälat hit?
Jag har krupit omkring där mördaren kan ha stått.
Jag hittade avtryck av hans stövlar och det här.
–Kan finnas fingeravtryck. –Kan de klara fingeravtryck på det?
Vet inte, men det finns tydliga tandavtryck som kan vara bindande.
Det kan finnas mer. Saliv, hårstrån, hudfragment...
Om han är mördaren gick det nog till så här:
Han ser somaliern komma på vägen.
Han slänger äpplet och ställer sig framför honom.
Han avlossar två skott och springer hit nånstans–
–där vägen svänger och Cittran kan vända. Där finns det även bilspår.
Jag hittade två cigarettfimpar också.
De var nog två. En vid bilen och en som sköt.
En mördare som käkar äpplen röker inte.
Det skulle aldrig hålla i rätten.
Det var antagligen noga planerat. De tog reda på vart han brukade gå.
De vet inte vem han är och var han kommer ifrån. Det skiter de i.
En klär ut sig till bonde.
Och platsen är noggrant uträknad för att bilen ska kunna stå där.
En kallblodig avrättning.
Jag måste gå nu. Krya på dig.
–Hur är det med honom? –Bra, men vi behåller honom ett tag.
Hur är det, pappa?
Det var ju fint att du ordnade sovvagn.
Det ska bli skönt att komma till Italien.
Bon voyage.
–Hej. Nåt nytt om Cittran? –Nej.
Jag hade inte väntat mig det heller.
Här är lugnt som i graven.
Apropå det – Makarna Lövgrens begravning är i morgon.
Hur är det med farsan?
TELEFONSIGNAL
Ni har kommit till Kurt Wallanders telefonsvarare.
Lämna ett meddelande så ringer jag upp.
Det är Hansson. Ursäkta att jag stör.
En kille i Malmö har anmält sin Cittra stulen.
–Upptäckte han det fyra på morgonen? –Han skulle till en mässa.
I en svart Padda. Registreringsnummer AGL 983.
–La han märkte till nåt? –Inte vad han sa.
Lys bilen över hela landet, även i Malmö. Be kollegerna ta in honom.
–Jag får prata med honom. –Vem som helst kan få bilen stulen.
–Finns det nån adress? –Ja.
–Vad är det för en? –Han är polis.
Men han är visst förtidspensionerad.
–Är det du som är Wallander? –Ja.
Jag bjuder inte på kaffe. Där du ställt din bil, stod min.
–Har grannarna sett nåt? –Nej, ingen har sett nåt.
–Fungerar gatlyktorna? –Ja, jag har inte märkt nåt annat.
–När såg du bilen senast? –Kvällen innan var den på plats.
–Låst? –Ja, men rattlåset var trasigt.
Du är visst förtidspensionerad?
–Vad har det med stölden att göra? –Ingenting.
–Du skulle på en mässa? –Har det också med bilen att göra?
En flygmässa. Jag är intresserad av gamla flygplan, och bygger modeller.
–Gift? –Skild.
–Borde ni inte leta rätt på bilen?! –Vi håller på.
Vi misstänker att den som stal din bil också har begått ett mord.
–Rättare: utfört en avrättning. –Det var därför jag ringde.
Vi kommer nog att råkas igen.
Jag vill ha igen bilen!
–Har du några vapen? –Tror du att JAG är inblandad?!
Vi måste ställa olika sorters frågor.
–Polisen har blivit grundligare. –Vi utvecklas.
–Hade du vapen i bilen? –Nej!
–Du hade dem hemma? –Det kan du ge dig fan på!
Vad har du för vapen?
Ett mauser för älgjakten och ett hagelgevär för harjakten.
–Jag skickar nån som får ta in dem. –Varför det?
Gissa.
Kontrollera hans vapen. Jag vill ha huset rannsakat.
Har han samröre med nån rasistisk organisation?
–Har du bevis? –Nej. Vi måste undersöka allt.
Han är förtidspensionerad. Vet man varför?
Det är nerverna, säger de.
–Känner du honom? –Han höll sig mest för sig själv.
–Ärendet har högsta prioritet. –Du!
Det finns 100 000 hagelgevär i landet. Ska vi undersöka alla?
Vi börjar med det här.
Att rota i kollegernas privatliv...
Det skiter jag i! Jag har tre mord på halsen och är lovad ett fjärde.
Var ligger restaurangen?
Den här vägen.
Jaha... Picknick i mars!
Man ska börja så tidigt som möjligt.
–Motivet är väl rasfientlighet? –Ja. Nu är det allvarligare än förr.
Nu målas inte slagord längre, nu är det brandbomber och hagelgevär.
–Vilken vy! –Bättre än fönsterbord på Contan.
–Då är det bara att hugga in. –Det ser inbjudande ut.
–Inga glas? –Nej, här halsar man. Skål!
En gång trodde jag att det här yrket handlade om att värna om tryggheten.
–Tror du inte det längre? –Rättssäkerheten har urholkats.
Låg samma personer bakom branden och mordet?
Det tror jag inte. Branden var nog mer en fyllegrej.
Mordet var en medveten, noga planerad aktion–
–utförd av personer som är organiserade i en rasistisk rörelse.
–Det är otäckt. –Ja, jävligt otäckt.
Text: SVT Programtextning